‫הוא מחכה פה כבר כמה ימים.‬
‫שטחי דאע"ש - סוריה לפני שנה‬
‫קוראים לו אל קאטיל.‬
‫הוא בדיוק כמו דאע"ש. אכזרי.‬
‫הוא הכי טוב שיש.‬
‫הרג כופרים הוא מטרתו היחידה.‬
‫הוא מייצר פצצות כימיות לדאע"ש כבר זמן מה.‬
‫איני חושב‬
‫שדאע"ש ייתנו לחייל כה מוכשר ללכת.‬
‫לעולם לא.‬
‫לכן עלינו להוציא אותו משם.‬
‫ואז בעזרת אנשיך, ‬
‫הוא יוכל לחצות להודו.‬
‫אפשר לסדר זאת.‬
‫דאע"ש יפסידו במלחמה.‬
‫הם לא ינצחו בלי קשר למה שהם יעשו.‬
‫הם יוכלו להיאבק עוד שנה לכל היותר.‬
‫אסור לנו לבזבז בחור מוכשר כזה.‬
‫במקום שיירו בו או שייתפס, ‬
‫אל-סלאם עליכום.‬
‫ועליכום אל-סלאם.‬
‫לאן המחבלים דרדרו את המדינה הזאת?‬
‫אפילו הגיהינום בטח עדיף.‬
‫ואתה מקבל הוראות מאנשים כאלה?‬
‫אני מקשיב רק לפקודות שלו.‬
‫שלו?‬
‫או של מי שנותן לך דולרים אמריקניים?‬
‫פייזאן!‬
‫- אל-סלאם עליכום. - אל-סלאם עליכום.‬
‫תכיר את האדון.‬
‫הוא השומר שלי וחברי הטוב, רס"ן סמיר.‬
‫הוא עובד בשירותים החשאיים, ובא מפקיסטן כדי לפגוש אותך.‬
‫- אל-סלאם עליכום, סמיר. - ועליכום אל-סלאם.‬
‫שמעתי עליך רבות.‬
‫- אל קאטיל, נכון? - סמיר...‬
‫אני לא מתייג את עבודתי.‬
‫זה לא המסגד השיעי באיסטנבול?‬
‫- ב-2016, בערך... - מתו שם 270 איש.‬
‫המתקפה הכימית הכי גדולה מזה עשור.‬
‫השתמשת בגז עצבים שדאע"ש גנבו מסוריה, נכון?‬
‫גם בזה...‬
‫התאמתי את המרכיב העצבי‬
‫כדי שהנזק יהיה מרבי.‬
‫אילו הפיצוץ היה גדול יותר, ‬
‫בניינים היו נהרסים, ‬
‫גופות היו מתפזרות.‬
‫זה יכול היה להיות מפגן טלוויזיוני.‬
‫היה צריך להיגרם הרס רב יותר.‬
‫תסלח לי, פייזאן.‬
‫היה הרס.‬
‫מאתיים ושבעים גופות.‬
‫אני לא עובד כי אני רוצה פרסום טלוויזיוני.‬
‫רציתי להרוג כמה שיותר כופרים.‬
‫פייזאן!‬
‫תסלח לנו בבקשה.‬
‫מה?‬
‫יש לי משימה בשבילך.‬
‫מיוחדת מאוד.‬
‫משימת זולפיקר.‬
‫הגבר של המשפחה‬
‫פרק 6 מחול המוות‬
‫סאלוני בהאט.‬
‫אחרי כל כך הרבה שנים.‬
‫כן.‬
‫נגלנד.‬
‫זה נראה כמו...‬
‫לפני עידנים.‬
‫חשבתי שלא ניפגש שוב.‬
‫גם אני חשבתי שלא.‬
‫עכשיו את המפקדת שלי.‬
‫- זה מפריע לך? - מה?‬
‫למה לזה להפריע לי? ממש טוב לראות אותך.‬
‫לא השתנית.‬
‫אבל אתה הזדקנת.‬
‫אז...‬
‫- מה שלום הב... - מי?‬
‫ה...‬
‫בעל.‬
‫אתה לא יודע אפילו את שמו.‬
‫בחייך!‬
‫אני לא מדקלם את שמו כל הזמן.‬
‫ולא היינו בקשר.‬
‫אז אתה אומר לי שאני לא שמרתי על קשר?‬
‫לא. אמרתי...‬
‫ממש טוב לראות אותך‬
‫אחרי זמן רב כל כך.‬
‫קדימה, תגידי לי, מה שמו?‬
‫מה שם הנפש בת המזל‬
‫שזכתה להתחתן עם הוד מעלתך?‬
‫אני לא אומרת לך כלום!‬
‫בוא אחריי!‬
‫כמובן!‬
‫זה מה שתמיד עשיתי.‬
‫אז זהו זה.‬
‫המטה בג'אמו. זה משרד זמני.‬
‫- תיקח את השולחן הזה. - טוב.‬
‫ותקשיב, סריקנט. אתה לא צריך לעשות שום דבר.‬
‫רק תשתדל לא להפריע!‬
‫אל תעשה בלגן כמו במומבאי, בבקשה.‬
‫מצטערת.‬
‫אולי זה לא היה במקום.‬
‫נכון.‬
‫טוב, תתמקם.‬
‫תודה. סאלוני?‬
‫רציתי לשאול אותך משהו.‬
‫שמעת על משימת זולפיקר?‬
‫זולפיקר?‬
‫לא.‬
‫יש בחור צעיר‬
‫שהגיע זה עתה לקשמיר.‬
‫איש לא יודע איך הוא נראה או איפה הוא שוהה.‬
‫אבל ידוע לנו‬
‫שהוא נכס חשוב במשימה הזאת.‬
‫זאת הסיבה שאתה פה?‬
‫כך שההצבה היא לא ענישה?‬
‫לא, ההצבה היא ענישה.‬
‫אבל הם גם רוצים שאטפל בזה.‬
‫קולקארני שלח אותך?‬
‫טוב, תן לי לבדוק עם המודיעין הצבאי אם הם יודעים משהו.‬
‫- אחזור אליך. - תודה.‬
‫- טוב. - אפשר לאכול ביחד צהריים?‬
‫אין סיכוי.‬
‫האם ייתכן, דוקטור, ‬
‫- שהוא ניסה להתאבד? - איני חושב כך.‬
‫סיבת המוות היא דום לב.‬
‫זה נראה קצת מפוקפק.‬
‫- מה הכוונה? - אני מתכוון‬
‫שהיו לו פציעות פנימיות.‬
‫אבל הוא התאושש. מדד הגלאזגו שלו היה 11.‬
‫- אז אתה מתכוון ש-11 זה טוב? - כן.‬
‫כשהוא התאשפז, המדד שלו היה חמש.‬
‫כך ש-11 זה טוב.‬
‫- תראה לי את הגיליון. - כן.‬
‫לפי גיליון הטיפולים שלו, הוא היה די יציב.‬
‫הבחנתם במשהו חריג בפעילות הלבבית שלו?‬
‫לא, אדוני. המטופל מת בגלל הפרעה בקצב הלב.‬
‫אבל לא הצלחנו לאבחן מה גרם לזה.‬
‫הבחנת במשהו מוזר או חריג אתמול?‬
‫לא, אדוני. כל הסימנים היו טובים.‬
‫ואת?‬
‫מה שמך?‬
‫- מרי. - הבחנת במשהו?‬
‫לא, אדוני.‬
‫ד"ר פאטל, על כל בעלי הגישה לאגף המאובטח‬
‫חל איסור לצאת מהעיר במהלך החקירה.‬
‫בהחלט.‬
‫תחשוב שוב, טלפדה. אתה בטוח שאין משהו חשוד?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אם הם אכן עשו משהו, כיצד?‬
‫מישהו היה רואה משהו, לעזאזל!‬
‫- הכול פה נקי. - לכן יש לי ספקות.‬
‫קצה החוט הכי גדול שלנו על זולפיקר‬
‫התעורר מתרדמת ואז מת.‬
‫ואיש לא יודע כיצד!‬
‫תעביר לי את הדוח הרפואי שלו.‬
‫אעשה את זה.‬
‫דרך אגב, שארמה מתכנן‬
‫לצמצם את האבטחה כי אסיף מת.‬
‫שארמה יצא מדעתו?‬
‫- תעשה דבר אחד, תגיד לפאשה... - פאשה הושעה.‬
‫אתה כבר לא על התיק. אני עושה ככל יכולתי.‬
‫ואסיף לא חבר שלנו.‬
‫הוא היה מחבל מבוקש.‬
‫אחד מהמנוולים של זולפיקר מת.‬
‫זו בשורה טובה, טיווארי.‬
‫אני לא יודע, חבר. לא יודע.‬
‫- מה הכוונה? - טלפדה, אני אומר לך, ‬
‫משהו נראה לא בסדר.‬
‫טוב. עד שיימצא פתרון קבע, ‬
‫אציב את הזוטרים שלנו מסביב לבית החולים.‬
‫- זה מספיק טוב? - טלפדה, תעשה דבר אחד.‬
‫תעביר את מוסה לכלא.‬
‫- אעביר. - שיהיה מוגן שם.‬
‫אעביר.‬
‫היחידה ללוחמה בטרור משכה את רוב האבטחה.‬
‫אבל מוסה עדיין פה.‬
‫אסור להשאיר את המקום לא שמור.‬
‫כמה אנשי לוחמה בטרור יש לנו כרגע?‬
‫רק שניים.‬
‫אבל לא נוכל לבנות אך ורק עליהם.‬
‫אתם תישארו פה, ותהיו ערניים.‬
‫במקרה הצורך, תעשו משמרות.‬
‫כל זמן שמוסה הדפוק פה, ‬
‫אנחנו אחראיים לביטחונו.‬
‫אלך להשיג למוסה מעצר.‬
‫אני רוצה עדכונים כל חצי שעה.‬
‫הבנתם? עוד אחזור.‬
‫- היי, סוצ'י. - היי.‬
‫ברוכה הבאה!‬
‫חשבתי שהזמנת אותי למשרד שלך?‬
‫נשיג משרד כשייכנסו כספים.‬
‫עד אז, בית הקפה הוא המשרד שלנו.‬
‫- כל הצוות שלכם יושב פה? - זה בסדר.‬
‫תחשבי שזה המשרד שלך, טוב?‬
‫בואי.‬
‫ניקיל? סוצ'יטרה.‬
‫- היי, ברוכה הבאה! - היי.‬
‫- אדבר איתכם אחר כך. - בטח.‬
‫חבר'ה? זו סוצ'יטרה‬
‫והיא סגנית נשיא לענייני שיווק בחברה שלנו.‬
‫- תגידו "שלום". - שלום.‬
‫- היי. - בואי, שבי.‬
‫למה אמרת לכולם שאני סגנית נשיא?‬
‫את סגנית נשיא.‬
‫כולם סגני נשיא בחברה הזאת, אז תירגעי.‬
‫טוב, תקשיב.‬
‫עבדתי על מצגת, ‬
‫וכתבתי כמה נקודות.‬
‫כתבת, כלומר, על נייר?‬
‫דריטי תמיד נלחמת על הלפטופ, זאת הסיבה.‬
‫את צריכה לפטופ? קחי את שלי.‬
‫אבל...‬
‫מה תרצי להזמין, גברתי?‬
‫- אפשר להזמין עוד מעט? - בטח.‬
‫כן. בבקשה.‬
‫אתה בטוח, כן?‬
‫כן, זה סבבה. אזמין לפטופ אחר.‬
‫- תודה על הלפטופ. - על לא דבר.‬
‫עכשיו, אם לא אכפת לך, יש לי הרבה עבודה.‬
‫אתה בטוח שהוא מתחבא שם?‬
‫המידע מהימן, אדוני.‬
‫- יש תזוזה? - שלילי, אדוני.‬
‫קיבלתי. תחכו שם עד שאבוא.‬
‫- בתוך שבע דקות. - המפקד.‬
‫את בטוחה שזה קשור לזולפיקר?‬
‫רס"ן ויקרם חושב כך.‬
‫ברגע שנתפוס אותם נדע בוודאות.‬
‫אתם תישארו פה. אחזור עוד מעט.‬
‫פירדוס.‬
‫בודק מסביב.‬
‫יחידה אחת, מוכנה לפעול.‬
‫- יש משהו? - לא, אדוני.‬
‫שום דבר מאז שהגענו.‬
‫בואו נלך.‬
‫קומה ראשונה פנויה.‬
‫קומה שנייה פנויה.‬
‫הוא איננו.‬
‫תבדקו בכל החדרים.‬
‫סיגריה?‬
‫נגמלתי.‬
‫אז בכל זאת השתנית.‬
‫הרבה השתנה.‬
‫אתה פשוט מכיר גרסה ישנה שלי.‬
‫באמת?‬
‫תספרי לי עוד על הגרסה החדשה.‬
‫למה?‬
‫מה תעשה אחרי שתכיר אותי כעת?‬
‫תקשיבי, סאלוני...‬
‫סליחה, אני מצטער על הכול.‬
‫את לא תתנצלי גם?‬
‫למה לי?‬
‫- זו הייתה אשמתך. - רק שלי?‬
‫ואת לא אשמה?‬
‫כן. האשמה הייתה כולה שלך.‬
‫אז זה מה שאת מספרת לעצמך.‬
‫חצי מהאשמה הייתה שלך.‬
‫בעצם יותר!‬
‫- אתה באמת חושב... - נכון.‬
‫- שרק אני אשמה? - לגמרי.‬
‫לא להאמין עלייך!‬
‫ואני כזה טיפש‬
‫שהרגשתי אשם כל הזמן הזה.‬
‫איזה בזבוז של אשמה!‬
‫מה?‬
‫אילו היינו מתחתנים, ‬
‫היינו הורגים זה את זה.‬
‫כן, וממשיכים לריב גם בעולם הבא.‬
‫ "זו אשמתך! לא, אשמתך! לא, שלך!"‬
‫בדיוק.‬
‫אין שם איש. אבל הבשורה הטובה היא‬
‫שזה היה בוודאות בית בטוח.‬
‫ואם הניחוש שלי נכון, בשאראט היה גם פה.‬
‫לא ייקח זמן רב לאתר כעת את בשאראט.‬
‫בשאראט יודע כל מה שקורה בקשמיר.‬
‫הוא פעל במשך שנים מקשמיר הכבושה.‬
‫הוא מעורב בכל חדירה‬
‫יש לו רשת של תומכים מקומיים.‬
‫ועכשיו, הוא פעיל בצד הזה של הגבול.‬
‫אם הנכס שלך מתכנן משהו בקשמיר, ‬
‫אז הוא ייפגש עם בשאראט.‬
‫אני די בטוח בעניין.‬
‫אימא, תיזהרי!‬
‫שניכם, תשתקו!‬
‫מהי נהיגה לדעתכם?‬
‫הרגליים הננסיות שלכם לא מגיעות בכלל לדוושות, ‬
‫ואתם מלמדים אותי?‬
‫היא קראה לך ננסית.‬
‫- זה היה מכוון אליך, טמבל. - תשתקו!‬
‫תנו לי לנהוג בשקט, בבקשה!‬
‫אני לא יודעת למה הפסקתי לנהוג.‬
‫טוב, תשמעו, אחרי שיעור המוזיקה, תחכו שם.‬
‫אאסוף אתכם כשאוכל, טוב?‬
‫- אפשר ללכת למקום אחר היום? - כן, אימא.‬
‫- לא! - בבקשה!‬
‫אתם יודעים כמה השיעורים שלכם עולים?‬
‫כן. אנחנו יודעים.‬
‫סוצ'י, מתי נהיית משעממת כל כך?‬
‫- אני נשבעת. - מה?‬
‫אטהרב! מה אתה אומר?‬
‫- ואת, למה את צוחקת? - אימא, בבקשה!‬
‫- שניסע לקניון? - כן!‬
‫אנשים יחשבו שאתם מורעבים בבית.‬
‫אמרת שמותר לנו להזמין מה שבא לנו.‬
‫- ועכשיו את מטיפה לנו. - כן, אבל כל כך הרבה אוכל?‬
‫לאט יותר!‬
‫תסתכלי. יפהפה, נכון?‬
‫לא?‬
‫בוהק מדי.‬
‫תלכי למדוד את זה, בבקשה.‬
‫- אני לא לובשת כאלה. השתגעת? - אימא!‬
‫- תסמכי עליי, אני מבינה בחרא הזה. - איזו שפה זאת?‬
‫- אימא, בבקשה! - איך את מדברת ככה?‬
‫זה אסור.‬
‫וואו! סקסי!‬
‫זה מוגזם, נכון?‬
‫עוד לא הזדקנת. אז תרגיעי.‬
‫- תעני לטלפון. - תענה אתה לטלפון.‬
‫נו, באמת!‬
‫הלו.‬
‫מה קורה, פרחח?‬
‫אבא, החלטתי שאלמד לנגן ביוקולילי.‬
‫- אבל למה? - מה "למה"?‬
‫כבר למדתי לנגן על כל שאר הכלים.‬
‫טוב, תספר לי איך היה בבית הספר?‬
‫אבא, תנחש מה? עשינו כיף היום.‬
‫אימא לקחה אותנו לקניון. היה לנו כיף גדול.‬
‫אבל אז אימא ואחותי התחילו לעשות קניות.‬
‫בזה נגמר הכיף.‬
‫באמת! אימא לא הרשתה לי לקנות שום דבר.‬
‫אבל היא קנתה שש חולצות חדשות לעצמה.‬
‫וואו! אתם מכייפים.‬
‫כן, אימא פינקה אותנו בגלל העבודה החדשה שלה.‬
‫באמת?‬
‫- מה היא עושה? - אני לא יודעת.‬
‫היא כל הזמן עם הלפטופ שלה.‬
‫מה לעז... יש לך מקבוק.‬
‫את צוחקת עליי?‬
‫אבא, אימא קנתה מחשב אפל חדש.‬
‫- אפל? - את יודעת בכלל להשתמש בזה?‬
‫- וואו! - זה לא הוגן!‬
‫אני משתמשת בזבל, ואת...‬
‫הלו.‬
‫- אימא! רק תראי לי. - הלו.‬
‫- הלו! - למה?‬
‫מסווג‬
‫טאס"ק תא ניתוח איומים ומעקב‬
‫איתור. מניעה. הגנה.‬
‫בשאראט עלי‬
‫פעילות: ג'אמו וקשמיר, קשמיר הכבושה, סוריה, הבירה‬
‫בשאראט עלי - קשמיר הכבושה סקירה‬
‫דאע"ש נוטלת אחריות לתקיפה‬
‫אל קאטיל הוא המוח מאחורי המתקפה הכימית בא-רקה‬
‫בשאראט מיקום אחרון: קשמיר הכבושה‬
‫פייזאן מיקום אחרון: בלוצ'יסטן‬
‫אל קאטיל מיקום אחרון: לא ידוע‬
‫אל קאטיל סוריה‬
‫אל קאטיל‬
‫דאע"ש‬
‫סוריה‬
‫מומחה לנשק כימי‬
‫מוסה רהמן‬
‫דאע"ש‬
‫קורס הנדסה כימית‬
‫זיהוי פנים שומר‬
‫התחל‬
‫התאמה: 0 אחוז... 10 אחוז‬
‫התאמה: 51 אחוז... 65 אחוז‬
‫לעזאזל!‬
‫אוי, לעזאזל!‬
‫התאמה: 70 אחוז... 81 אחוז‬
‫תן לי שתי כוסות תה.‬
‫לא חיממת את זה?‬
‫הרגע הכנתי.‬
‫- כן. - טלפדה, איפה פאשה?‬
‫הוא איתי. למה?‬
‫קח אותו איתך ותבקרו בבית החולים.‬
‫מה קרה? אולי תגיד לי?‬
‫אתה מכיר את אל קאטיל?‬
‫דאע"ש.‬
‫התליין מא-רקה.‬
‫הוא מספר שש ברשימת האף-בי-איי.‬
‫אז כן, אני מכיר. עכשיו תמשיך.‬
‫הבחור הזה, מוסה...‬
‫מוסה הוא אל קאטיל. המזדיין!‬
‫- על מה אתה מדבר? - הוא עבד על כולנו!‬
‫התמקדנו באסיף, ‬
‫אבל מוסה התגלה כאל קאטיל.‬
‫תתקשר ליחידה ללוחמה בטרור ותבקש מהם להגביר את האבטחה.‬
‫ותזוז במיידי.‬
‫אנחנו צריכים להגיע לבית החולים. בוא נלך!‬
‫אדוני, אנחנו צריכים אבטחה מיידית בבית החולים.‬
‫כי סריקנט חושב שמוסה הוא אל קאטיל.‬
‫אני חושב שהוא צודק.‬
‫ואם הוא טועה?‬
‫אדוני, אני רק מבקש אבטחה מוגברת.‬
‫רק עד שנעביר אותו לכלא. בבקשה, אדוני!‬
‫בסדר. אדבר עם מפקד היחידה ללוחמה בטרור, ‬
‫ונקצה צוות אחד לבית החולים.‬
‫תודה, אדוני. תודה.‬
‫המספר שאליו חייגת הוא כרגע...‬
‫יש פה בעיית תקשורת?‬
‫טוב. אני הולכת לבית הקפה. אתה צריך משהו?‬
‫- ג'ייש? - לא.‬
‫טוב, אני חושב שגם אני אלך לעשן.‬
‫אתה בא?‬
‫אני מסודר.‬
‫יבוא.‬
‫- אדוני, ביקשת אותי? - כן, מרי. תיכנסי, שבי.‬
‫מרי...‬
‫חשבתי שאדבר איתך לפני שאדבר עם האבטחה.‬
‫מה קרה, אדוני?‬
‫לא הוצבת לטפל באסיף, נכון?‬
‫אז מה עשית אמש בחדרו?‬
‫אדוני, כלל לא נכנסתי לשם...‬
‫התג האחרון שהועבר שם היה שלך.‬
‫וזה קרה ממש בסמוך למותו.‬
‫תפתח, בבקשה.‬
‫בסדר, תיסע.‬
‫תן להם לעבור.‬
‫תבדקו את כל הציוד שלכם.‬
‫אני לא רוצה טעויות.‬
‫בילאל, מותר לשאול אותך משהו?‬
‫ארבעה מאיתנו יספיקו למשימה?‬
‫תבין היטב, ‬
‫לעולם אל תלמד את אבא איך להזדיין!‬
‫בחייך, בוס, למה אתה כועס?‬
‫אנחנו באמת מחלצים את אל קאטיל?‬
‫אולי תפסיק לדבר? פשוט תנהג במכונית הדפוקה!‬
‫- אנחנו מוכנים? - כן!‬
‫תכין את הרכב למילוט מהיר. הבנת?‬
‫הגענו.‬
‫כמה הם?‬
‫שניים בחדר הבקרה, והשאר למעלה.‬
‫בואו נלך.‬
‫הכניסה מוגבלת‬
‫אתם תטפלו באלה שלמעלה. הבנת?‬
‫זויה.‬
‫כן, מילינד?‬
‫תוכלי להביא גם לי קפה בבקשה?‬
‫ידעתי שתבקש. אני מביאה.‬
‫ג'ייש, אתה פה?‬
‫כן, הייתה לי שיחת טלפון.‬
‫שאפת מספיק עשן לריאות שלך?‬
‫זה בית חולים. העישון אסור.‬
‫טוב. נו, תחיה יותר זמן.‬
‫נתראה בפנים.‬
‫ג'ייש, הכול שם בסדר?‬
‫- כן, אדוני. מה קרה? - תהיה ערני.‬
‫תגיד גם לשאר להיות ערניים.‬
‫ביקשתי עוד אבטחה מהיחידה ללוחמה בטרור.‬
‫הם בדרכם. תאבטחו את כל היציאות.‬
‫- אבל אדוני, מה קרה? - אין אישור, ‬
‫אבל סריקנט חושב שמשהו קורה.‬
‫פאשה ואני כמעט שם.‬
‫תזהיר גם את השומרים, ‬
‫ותשמור על עצמך.‬
‫אל קאטיל.‬
‫מה שלומך, בילאל?‬
‫לעזאזל!‬
‫חרא!‬
‫מילינד, כוננות אדומה! אנחנו מותקפים!‬
‫אנחנו צריכים תגבורת! האם שומע?‬
‫לעזאזל! אני בא לשם!‬
‫חרא!‬
‫חרא! אנחנו מותקפים!‬
‫זויה!‬
‫- מוסה בורח. - לעזאזל!‬
‫אחת, שתיים, שלוש!‬
‫מילינד, תחפש תגבורת!‬
‫תן לי את התיק!‬
‫תמהר.‬
‫סע מהר! קדימה!‬
‫לעזאזל!‬
‫המכונית השחורה! תתפסו את המכונית השחורה!‬
‫סע, סע, סע!‬
‫- לעזאזל! - הם לא יגיעו רחוק.‬
‫- איפה ג'ייש? - הוא לא בנמצא.‬
‫הוא לא עונה לטלפון שלו.‬
‫- תיכנסו ותראו איפה הוא. - כן.‬
‫בוא נראה כמה נפצעו.‬
‫חרא! איזה בלגן!‬
‫בית חולים פורטון‬
‫כן?‬
‫מה?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אם הם לא במכונית, אז איפה...‬
‫פאשה!‬
‫הם עדיין בבית החולים.‬
‫מה?‬
‫פאשה!‬
‫אני חושבת שאיבדנו אותו.‬
‫לעזאזל!‬
‫מוסה!‬
‫לא תפסנו את מוסה, נכון?‬
‫אם אלך, ‬
‫תצעקי לעזרה?‬
‫את בטוחה?‬
‫בבקשה...‬
‫אל תפגע בי.‬
‫איך אפגע בך?‬
‫את מרי שלי.‬
‫איך אוכל...‬
‫בהשראת סיפורים חדשותיים‬